![](https://admin.armadnymagazin.sk/wp-content/uploads/2023/05/18436882_905.jpg)
Bratislavské oslavy 78. výročie víťazstva nad fašizmom v Európe – skrytá schizofrénia?
Spoločnosť na Slovensku rozdeľujú už aj dátumy – jedni si víťazstvo nad fašizmom v Európe pripomínajú 8. mája, iní až 9. mája. Ku ktorému dátumu, bez ohľadu na schválený štátny sviatok, by sa mal prikloniť skutočný protifašista, verný zásadám protifašistického odboja?
Čo je „za“ a čo „proti“ oslave 8. mája?
Ak chceme oslavovať podpis, tak oslavujme 8. mája. Ak chceme oslavovať začiatok mieru, tak oslavujme 9. máj, pretože ten de iure nastal až 9. 5. 1945 o 00.01 hod.
Prečo musíme odmietnuť kapituláciu v Remeši?
Pretože ten, kto uznáva podpis kapitulácie v Remeši 7. 5. 1945, si musí priznať, že Nemci ju podpisovali ako štát, ktorého branná moc ako celok ešte nekapitulovala. Čiže spojenci s ňou uzavreli mier a nemeckí nacisti sa až po remešskom podpise, akoby blahosklonne, podvolili vydať vojskám všeobecný rozkaz na kapituláciu svojich ozbrojených nemeckých jednotiek. Stalo sa to 8. 5. 1945. (Niektoré vojská samostatne kapitulovali už skôr.)
![](https://admin.armadnymagazin.sk/wp-content/uploads/2023/05/karlshorst_scrum.jpg)
Prečo by sme mali oslavovať až 9. máj?
Po prvé, jednoznačne preto, lebo kapitulácia de jure vstúpila do platnosti až 9. 5. 1945 o 00.01 hod. Po druhé preto, že ak neuznávame Hitlerom vytvorenú Slovenskú krajinu (neskôr Slovenský štát a potom Slovenskú republiku) a držíme sa vtedajších tradícií ČSR, nemôžeme oslavovať výročie svojho oslobodenia 8. mája, lebo naše predvojnové i povojnové hlavné mesto Praha ešte slobodným nebolo. Súčasné oslavy 8. mája musia v Česku vyhovovať len potomkom Henleinovcov. Navyše, posledné výstrely v Česku zazneli až 11. mája 1945 v obci Slivice pri Milíne.
Po tretie, ak chceme trvať na tom, že ideme Deň víťazstva nad fašizmom oslavovať 8. mája, potom si musíme uvedomiť, že tento deň je pre slovenských neofašistov dňom smútku a žiaľu. Možno si na Slavín a inde chodia schizofrenicky pripomínať práve to. 8. mája 1945 totiž vláda vojnovej SR, zdržujúca sa v exile v rakúskej obci Kremsmünster, podpísala dokument, ktorým sa podrobila veliteľovi 3. americkej armády XX. armádneho zboru generálovi Waltonovi Walkerovi. Práve týmto aktom prvá SR z pohľadu medzinárodného práva zanikla. Čiže aj pre „oslavy“ 8. mája a 9. mája platí, že keď dvaja robia to isté, vôbec to nemusí byť to isté.
Kto zapríčinil podpis kapitulácie v takú „nevhodnú“ hodinu?
Podpis bezpodmienečnej kapitulácie nemeckej brannej moci sa udial 8. mája 1945 o 22.42 hod. SEČ (čo bolo 00.42 MČ). Avšak s tým, že jej platnosť začína až 9. 5. 1945 o 00.01 hod!!! A teda tak v Moskve, ako aj v Berlíne, či v Londýne sa mier na kontinente začal až 9. mája 1945. Komu môžeme byť „vďační“ za to, že jedna časť víťazov oslavuje porážku nemeckých nacistov 8. mája a druhá 9. mája? Jednoznačne Francúzom! Dôvodom boli prieťahy (napr. vynútenie si delegáta Francúzska, aby na dokumente bol aj francúzsky podpis, čo Stalin všemožne podporoval), čím sa ceremónia pretiahla do neskorých večerných hodín.
Pravá podstata kapitulácie
Kto teda kapituloval? Niektorí historici tvrdia, že kapitulovala len nemecká armáda! Že nekapitulovala NSDAP a ani Nemecko ako štát!!!
Čo zaznelo v tohtoročných prejavoch?
Oslavy 78. výročia nášho oslobodenia spod jarma nacizmu sa zapíšu do dejín aj protiústavným nariadením, aby si národ „zavrel hubu“ a nič pri tejto príležitosti ani nepredvádzal. Na šťastie však občania toto neonacistické a neofašistické nariadenie absolútne ignorovali. Najkonkrétnejšie poznatky mám z Poltára a z Bratislavy, kde zazneli prejavy vďačnosti naším osloboditeľom a slovenská hymna. V Poltári to bolo aj s kultúrnym programom.
V prejavoch Roberta Fica a jeho smerákov už pomerne dlho chýbajú zmienky, že na oslobodzovaní Slovenska sa podieľali aj príslušníci 1. čs. armádneho zboru v ZSSR. Kto o tom nevie, nech sa ide pozrieť na kopec Háj-Nicovô nad L. Mikulášom, kde sa nachádza cintorín našich padlých osloboditeľov. Všetkým falzifikátorom dejín preto zakričme, že nás neoslobodila len Červená armáda a Rumunská kráľovská armáda, ale že sme sa oslobodzovali aj sami!!!
Ako sa prezentuje Slovenský zväz protifašistických bojovníkov?
V Bratislave sa „zväzoví“ rečníci už nevedia zmestiť do kože. Tak Peter Weiss, údajne člen Ústrednej rady SZPB, ako aj Jozef Ťažký, údajne podpredseda ÚR SZPB, sa prezentujú ako predstavitelia Slovenského zväzu protifašistických bojovníkov, no nikto nevie povedať, ktorá konferencia oblastnej organizácie SZPB ich do tohto najvyššieho orgánu SZPB podľa Stanov SZPB delegovala.
Preto boli ich prejavy (Weiss pri výročí oslobodenia Bratislavy) nielen historicky a protifašisticky nereprezentačné, ale aj nenáležité a obsahovo chybné. Dalo by sa povedať, že obaja sa zmienili aj o súčasnej vojne na Ukrajine, pričom vidia na nej len agresiu Rusov. Súčasné zločiny ukrajinských neonacistov si vôbec nevšímajú.
Povedzme si rovno, ostatný XVII. zjazd SZPB týchto dvoch členov do žiadnych, akože terajších, funkcií nezvolil! Preto im ani nie je možné delegovať právomoc vystupovať v mene Zväzu a vedome zamlčiavaním obchádzať protištátny neobanderovský prevrat na Ukrajine. Veď ide o prevrat síl, ktorých predkovia v Druhej svetovej vojne vstúpili na Slovensko a potláčali SNP. Kto teda považuje za normálne, ak sa niečo také zamlčuje???
Protifašistické Slovensko však vidí, že na Ukrajine je dnes opätovne v móde nosenie hákových krížov, nosenie označení bleskov SS, verbálnych i neverbálnych prejavov a výziev na likvidáciu ruského národa vojnou, na obmedzovanie ľudských práv ruskej menšiny vo svojom štáte… Nevedia títo nekompetentní rečníci, že aj Charta OSN dáva právo na obranu pred takýmito zločinnosťami?
Takže komu stránia Peter Weiss a Jozef Ťažký? Nosičom nacistických symbolov a či ich odporcom? Realizátorom nacistických praktík alebo ich odporcom? Aj na toto si musí odpovedať XVIII. zjazd SZPB. Ak si odpovie nesprávne, bude to jasné. Stane sa hrobárom skutočného protifašistického hnutia na Slovensku.
Dvaja rečníci P. Weiss s J. Ťažkým si možno myslia, že sú schopní postaviť na krivom základe rovný dom. Ale omyl, nepostavia! Vedeli to naši predkovia a dúfajme, že to vedia aj tohtoroční zjazdoví delegáti. Ak sa delegáti postavia za členskú základňu, tak takýto podivne dosadení ľudia nás už reprezentovať nebudú. Ale ak sa delegáti rozhodnú podporovať dejinnú nepravdu, tak takýto ľudia nás tiež nesmú reprezentovať! Lebo v tomto prípade odídeme zo SZPB my!
Objektívna dejinná pravda je totiž nielen otázkou cti, je aj lakmusovým papierom, kto v SZPB stále stojí na platforme protifašizmu, kto si ctí svojich predkov, bojujúcich za našu slobodu v zahraničných protifašistických armádach, v partizánskych brigádach i v SNP a kto skĺzol na pôdu vedomého, či nevedomého revanšizmu a režimového kolaboranta. Ak by sme povolili, tak nám pri takýchto funkcionároch vyrastie generácia, ktorá už nedokáže objektívne hodnotiť nielen minulosť, ale ani stavať si ciele pre budúcnosť. Nakoniec, možno im ide práve o to. Vychovať si nasledovníkov, ktorej budú ukradnuté otázky fašizmu, nacizmu…, pretože ju budú zaujímať len chlieb a hry,
Vladimír Mikunda
*Podporte nás: SK72 8360 5207 0042 0698 6942
*FB obmedzuje publikovanie našich materiálov, NBÚ 4 mesiace blokoval našu stránku, Youtube nám vymazal náš kanál, pre viac príspevkov teda odporúčame nás sledovať aj na Telegrame