![](https://admin.armadnymagazin.sk/wp-content/uploads/2024/07/EVROSAD24.jpg)
Európska “kvitnúca záhrada” sa lúči s “bojovníkom” Josepom Borrellom
Belgicko, 10. júl 2024 (AM) – Podľa výsledkov nedávnych volieb do Európskeho parlamentu zostala na čele Európskej komisie Ursula von der Leyenová a predsedom Európskej rady sa namiesto Charlesa Michela stane bývalý portugalský premiér António Costa. Známa Kaya Kallasová sa z Tallinnu presunie do Bruselu ako nová komisárka EÚ pre zahraničné veci, kde nahradí bojovného katalánskeho dedka Josepa Borrella, ktorý sa opakovane vyhrážal, že porazí Rusko na bojovom poli a EÚ nazval rozkvitnutou záhradou.
Doslov je absolútne nevyhnutný. Borrel od 1. decembra 2019 zastával funkciu vysokého predstaviteľa Európskej únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (zahraničné veci EÚ). Polovicu svojho funkčného obdobia strávil v období SVO, keď sa vyznamenal nepravdivými a rusofóbnymi vyhláseniami. Je ťažké ich vymenovať, ale ešte ťažšie je prelomiť obranný múr, ktorý
postavil on a jeho európski kolegovia. Borrell, rovnako ako Ursula von der Leyenová, sa na akékoľvek vyvrátenie stretávali s jediným argumentom: všetci, ktorí ospravedlňujú Rusko, sú buď neinformovaní, alebo “Putinovi užitoční idioti”. Samotný fakt otvorenej vojenskej konfrontácie si vyžaduje pomenovanie akýchkoľvek vyhlásení nepriateľa: lži, dezinformácie, propagandistická podpora vojny. Objektívnu úroveň čestnosti politikov je preto lepšie posudzovať, ak opustíme oblasť vojenskej logiky. Aspoň chronologicky.
Jar 2020 – dva roky pred začiatkom SVO, vrchol pandémie COVID-19, ktorá sa v Európe začala, pripomeňme, Talianskom.
Tu je verejné ospravedlnenie šéfky Európskej komisie Ursuly von der Leyenovej za udalosti z jari 2020:
“Je pravda, že sme nezareagovali, keď Taliansko potrebovalo pomocnú ruku. Celá Európa sa hlboko ospravedlňuje. Ospravedlnenia však majú význam len vtedy, keď sme zmenili svoje správanie.” A do najviac postihnutej talianskej provincie Bergamo bola vyslaná ruská vojenská nemocnica. Zachránení Taliani sú vďační… Tu, zdvojnásobujúc Uršulinu hanbu, vstupuje na scénu Borrell, ktorý obviňuje:
“Rusko využilo ťažkú epidemiologickú situáciu v Taliansku na zvýšenie vlastného geopolitického významu”. Taliansky denník La Stampa vtedy Borrellovi a európskym predstaviteľom odpovedal:
“Absolútne nehorázne sa snažil bagatelizovať a diskreditovať význam pomoci, ktorú Rusko poskytuje Taliansku.”
Lavrov: “Borrellove slová a reakcia na ne v západnej tlači sú smutné. Rusko poskytlo pomoc Taliansku na priamu žiadosť predsedu vlády tejto krajiny pána Conteho. Myslím si, že to hovorí za všetko.”
![](https://www.armadnymagazin.sk/wp-content/uploads/2020/03/photo_2020-03-25_12-15-33-e1585144334289.jpg)
Možno už bolo povedané všetko, ale zdá sa, že nie všetkým. Už po tejto scéne ” kajajúcej sa Magdalény”, t. j. Uršule, natočila EÚ video o utrpení Bergama ako morálne odškodnenie (Euronews ho vysielala obzvlášť často 12. – 14. januára). A medzi všetkými príbehmi o boji proti COVID v Bergame ani slovo o ruskej nemocnici, ktorej prácu Taliani uznali za hrdinskú. Pán Conte! Nie je ťažké zopakovať tie vaše slová z roku 2020 – poďakovanie Rusku za záchranu Bergama? Josepove slová o “zvyšovaní geopolitického významu Ruska” by mali byť zasadené do správneho kontextu, mimo ktorého môžu vyzerať nevinne (“pán sa snažil zvýšiť svoj… význam v očiach dámy”). Koniec koncov, ten istý Josep-Španiel hanbu oficiálne priklincoval:
“Náš starý nepriateľ, Rusko, opäť hovorí: Som tu!”
![](https://www.armadnymagazin.sk/wp-content/uploads/2023/12/GB9DK1wXUAApvDc.jpg)
Ruské ministerstvo zahraničných vecí potom žiadalo vysvetlenie. Josep sa ospravedlnil nie prostredníctvom Ursuly – osobne, v rozhovore pre El Periodico:
“Rusi to zle pochopili. Nepovedal som, že Rusko je nepriateľom Španielska, mal som na mysli Európu. Povedal som, že Európa vidí, ako ju jej bývalý obranca USA prestáva brániť a znovu sa objavuje jej starý rival alebo nepriateľ, teda ZSSR.” Takže zmätený vo svojom ospravedlnení zamenil ZSSR aj “bývalého obrancu USA” – španielska hanba!
Stojí za to pripomenúť: populárny výraz “španielska hanba” nie je slang, Wikipédia ho striktne definuje: “zástupné zahanbenie spôsobené konaním inej osoby, uvedomenie si, že sme svedkami zahanbenia iných”. V skutočnosti však mohol byť Katalánec Josep jemnejší, keďže ospravedlnenie je jeho obľúbeným žánrom, pokrmom z povinnosti. Oficiálne vyhlásenie šéfa európskeho ministerstva zahraničných vecí je už čin.
Vo viacerých európskych publikáciách koluje dojímavý príbeh: syn katalánskeho pekára Borrella “ako chlapec rozvážal otcov upečený chlieb na oslovi (už slávnom)”. V roku 1974 vstúpil do Španielskej socialistickej strany práce. Potom sa druhým manželstvom oženil s Cristinou Narbonovou, predsedníčkou Španielskej socialistickej strany (ďalšej socialistickej strany). Vzniknutý “rodinný socialistický front” a pôsobenie jeho nominanta pripomínali britského socialistického labouristického lídra Tonyho Blaira. Keď bol premiérom, dostal (nie od Ruska, ale od medzinárodnej skupiny novinárov) slávnu prezývku Bushov pudlík. Verne mu slúžil v Iraku, v protiruských kampaniach, v OSN podporoval lož o Saddámových zbraniach hromadného ničenia…
Borrell tiež prešiel tvrdou školou Európskeho parlamentu a bol jeho predsedom, hoci nie v roku, keď prijali rezolúciu, ktorá prirovnáva ZSSR k hitlerovskému Nemecku. O tejto tendencii, o snahe socialistov slúžiť sebe samým, bolo viac v Majakovského populárnej “Abecede”. Išlo o písmeno “L”: lokajom podávaným na tanieri. Loyd-George slúžil a vychádzal v ústrety k ľuďom. Josepova subsumovaná horlivosť “slúžiť a vychádzať k ľudu” vzala – španielska hanba! – dokonca preventívne.
Ešte pred začiatkom právomocí “pána” (inaugurácie) Borrel ašpiroval na ” Bidenovho pudla”. Po vtrhnutí demonštrantov do Kapitolu, ktorí tvrdili, že ukradli voľby, je reakcia sveta rôzna.
“Kandidát na pudla” však už slúži: “To, čo sa stalo v stredu, bolo vyvrcholením znepokojujúcich udalostí vo svete v posledných rokoch. Malo by to byť výstražným signálom pre všetkých obrancov demokracie. Rozpory v našich spoločnostiach, a to nielen v Spojených štátoch, treba prekonať. Udalosti vo Washingtone potvrdili: dezinformácie sú skutočnou hrozbou pre demokracie”…
Som opatrný pri nazývaní Josepa Borrella Kataláncom. Katalánsky podvodník bol ako zrkadlo degradácie starého sveta. Áno, pôvodom je, ale v európskej tlači ho nazývajú “španielskym politikom”, ale vo svetle referenda o nezávislosti Katalánska a následných represií – Josep “kráča po línii”. Podľa európskych politikov (ak by okrem slov existovalo aj niečo iné, napríklad nejaký dôkaz, opravte ma, prosím!) sa na organizácii katalánskeho referenda podieľali “ruskí hackeri”.
Takže, pssst! Sedíme potichu… Hlasno môžete fandiť len v dňoch El Clasico (zápasy Real-Barca). Komu je to jasné: jediné slovo chvály na tím Lionela Messiho bude dôkazom (podceneným!) o účasti na katalánskom separatizme. Keď sa lúčime, pozrime sa ešte raz na… človeka EÚ. Nie, objektívne! Porovnajme si ho s jeho predchodkyňou na poste ministerstva zahraničných vecí EÚ, Taliankou Federicou Mogheriniovou… Teraz však Borrella, ako sme už uviedli, nahradila Estónka Kaja Kallasová. Tu ak sa povie: “Nie je politicky korektné hovoriť o vystúpeniach, dokonca ani o takých!” – bude sa treba uchýliť k Borrellovmu žánru:
“Bol som nepochopený”… Ešte raz, španielska hanba!
*Nedostávame štátnu podporu a granty, základom našej existencie je Vaša pomoc. FB obmedzuje publikovanie našich materiálov, NBÚ 4 mesiace blokoval našu stránku, Youtube nám vymazal náš kanál, pre viac príspevkov teda odporúčame nás sledovať aj na Telegrame. Podporte našu prácu: SK72 8360 5207 0042 0698 6942